Laulība
Laulība ir savienība starp atsevišķiem cilvēkiem. Tā ir kā līgums. Dažreiz cilvēki to sauc arī par laulību. Faktu, ka esam precējušies, sauc par laulību. Ļoti bieži cilvēki svin to, ka viņi apprecas. Ceremoniju parasti sauc par kāzām.
Lielākajā pasaules daļā tā ir savienība starp vīrieti un sievieti (kas kļūst par vīru un sievu). Tomēr šādas ceremonijas var notikt arī starp viendzimuma pāriem. Civilā laulība ir laicīga, un to veic valsts amatpersona. Reliģisko laulību var noslēgt garīdznieki.
Visizplatītākā laulības forma ir juridiski saistoša heteroseksuāla savienība. Dažās sabiedrībās tiek atzīta poligāmija un poliandrija. Poligāmijas gadījumā vīrietis var būt precējies ar vairākām sievietēm; poligārijas gadījumā sieviete var būt precējusies ar vairākiem vīriešiem. Piemēram, Senegālā gandrīz 47 % laulību ir daudzlaulības. Pagaidu laulība tiek saukta par kāzu laulību.
![Skotu līgavainis un viņa līgava](https://alegsaonline.com/image/John_and_Gail_at_St._Stephens_church.jpg)
![Zoom](https://www.alegsaonline.com/zoom.png)
Skotu līgavainis un viņa līgava
Pārskats
Pastāv daudzi iemesli, kādēļ cilvēki apprecas, taču parasti tie ietver vienu vai vairākus no šiem iemesliem:
Tiesības un pienākumi
Laulība parasti rada laulātajiem tiesības un pienākumus, tostarp:
- Tiesības apmeklēt laulāto slimnīcā vai cietumā.
- Tiesības pieņemt lēmumus laulātā vietā, ja laulātais nespēj to darīt.
- Abi laulātie ir atbildīgi par visiem laulāto parādiem un saistībām.
Laulība ir saistīta arī ar dzimumattiecībām; nespēja, nevēlēšanās nodarboties ar seksu vai dzimumattiecības ārpus laulības var būt iemesls, lai atceltu laulību.
Reliģija
Bieži vien laulībā ir arī garīgā daļa. Papildus civiltiesiskajam aktam (ko vēlas valsts) dažkārt ir arī reliģiskais akts. Kristīgā laulības ceremonija parasti notiek baznīcā. Pastāv zināmi ierobežojumi attiecībā uz to, kas var precēties vai precēties; parasti nevar precēties tuvinieki, piemēram, brāļi un māsas. Tas parasti tiek darīts, lai novērstu ģenētiskas problēmas bērniem. Laulību slēdzošajiem ir jābūt arī noteiktā vecumā, lai varētu precēties. Ja šis vecums nav norādīts, parasti tas ir piekrišanas vecums. Hinduismā laulība tiek uzskatīta par svētu un tiek uzskatīta par dievietes Laksmi un dieva Narajana savienību.
Viendzimuma laulības
Dažās valstīs un reliģiskajās kopienās ir atļauta arī divu viena dzimuma partneru savienība. To parasti dēvē par viendzimuma laulībām. Nīderlandē laulības likums tika grozīts, lai atļautu šādas savienības, ko sauc par laulībām. Citās valstīs, kurās tās ir atļautas, dažkārt ir cits to nosaukums.
Saistītās lapas
- Civilā savienība
- Laulības šķiršana
Jautājumi un atbildes
J: Kas ir laulība?
A: Laulība ir savienība starp atsevišķiem cilvēkiem, kas līdzinās līgumam. Dažkārt to dēvē arī par laulību.
J: Kāda ir visizplatītākā laulības forma?
A: Visizplatītākā laulības forma ir juridiski saistoša heteroseksuāla savienība.
J: Vai dažās sabiedrībās ir atzīta poligāmija?
A: Jā, dažās sabiedrībās tiek atzīta poligāmija, kas ietver poligīniju un poliandriju. Poligonijas gadījumā vīrietis var būt precējies ar vairākām sievietēm; poligārijas gadījumā sieviete var būt precējusies ar vairākiem vīriešiem.
J: Kāds ir visbiežāk sastopamais vecums, kad cilvēki stājas laulībā?
A: Visbiežāk cilvēki stājas laulībā 25 līdz 30 gadu vecumā.
J: Vai Rietumvalstīs biežāk pāri apprecas no mīlestības vai arī laulības ir sarunātas?
A: Rietumvalstīs biežāk pāri apprecas no mīlestības, nevis noslēdz laulību pēc vienošanās.
J: Vai civilās laulības ir laicīgas vai reliģiskas ceremonijas?
A.: Civilās laulības ir laicīgas ceremonijas, ko veic valsts amatpersonas. Reliģiskās laulības var noslēgt garīdznieki.
J: Vai romu tautai ir tendence precēties jaunākiem nekā citām kultūrām?
A. Jā, romu tautības cilvēki parasti apprecas jaunāki nekā citu kultūru pārstāvji.